Події, які зараз проходять у самому серці України, сколихнули весь світ. Наше суспільство розділене. Центральна площа країни – Майдан Незалежності – вже вкотре стає місцем зібрання людей, які бажають продемонструвати своє волевиявлення розпочати нове життя. На центральних вулицях стоять барикади, у повітрі відчувається напруга, а у розмовах часто вживається слово «революція».
На превеликий жаль, не обійшлося без провокацій та масових безпорядків, у результаті чого пролилася кров та були втрачені життя. Це означає, що ми ще не досконалі. Як суспільство, ми ще не в силах встояти разом: ми ще не вміємо не піддаватися на провокації, ми ще не в змозі придушити в собі злість, ми ще приймаємо брехню за правду та покриваємо беззаконня, перекручуємо факти, вибірково виконуємо закони.
Історія ще скаже своє слово про події сучасності та піддасть аналізу наші діяння. Зараз зрозуміло тільки одне – стояти осторонь у такій ситуації не може ніхто. Під час протистояння люди приймають ту чи іншу сторону.
Новий період у житті Церкви
Для Церкви настав новий період. Господь попустив нашій Українській Православній Церкві набути нового досвіду роботи в умовах, коли люди, будучи вірниками однієї Церкви, через особисті переконання знаходяться по різні сторони барикад. Цей досвід необхідний, щоб навчитися, особливо у важких ситуаціях, об’єднуватися навколо Христа. Події сьогодення – це новий виклик для перевірки нас самих, наших християнських засад та нашого християнського братерства.
Завдання перед нашою Церквою у цей час насправді непросте – зібрати навколо Чаші Христової всіх, щоб ми й надалі залишалися братами та сестрами у Христі. Звичайно, під час конфлікту зробити це важко, адже люди озлоблюються одні на одних. Церква не може допустити, щоб її чада розбіглися через політичні вподобання. Саме тому у складних ситуаціях, у таких, наприклад, як зараз у Києві та по всій Україні, Церква займається миротворчою місією. Для Української Православної Церкви сьогодення є випробуванням на християнську зрілість. Якщо ми складемо цей іспит, ми навчимося у майбутньому бути проактивними – попереджати наших парафіян та суспільство про можливі суспільні загострення та примиряти сторони ще до розв’язання широкомасштабних конфліктів.
Що Українська Православна Церква вже зробила
Основним напрямком служіння Церкви є спасіння людських душ через тісне єднання з Христом. Для того, щоб створити умови для такого служіння, Церква має ряд внутрішньо-церковних структур, які працюють з людьми, допомагають їм прийти в храм та залишитися у церковній громаді. Однак, миротворче служіння Церква виконує у всій своїй повноті, не залежно від окремих служінь та синодальних відділів.
З самого початку УПЦ закликала своїх чад до молитви, а конфліктуючі сторони – до відмови від насильства
30 листопада 2013 року. З благословення Блаженнійшого Володимира, Митрополита Київського і всієї України, протягом всього Різдвяного посту у кожній парафії УПЦ проводилися молебні «Про примноження любові та викорінення ненависті і всякої злоби». Одночасно, Церква закликає кожного з нас молитися вдома про мир і спокій у державі.
02 грудня 2013 року. Церква засудила застосування сили у будь-якому прояві, як тільки дізналися про перші сутички сторін. Про це заявив Керуючий справами Української Православної Церкви митрополит Бориспільський і Броварський Антоній : «Українська Православна Церква проти насилля у будь-якому прояві. Не існує причин, які б виправдовували насильницькі дії проти людини. І будемо пам’ятати слова Христа Спасителя про те, що царство, яке розділилося у собі, не вистоїть».
Майже кожен день публікуються заяви та прохання архієреїв, а також окремих священнослужителів про необхідність прислухатися до голосу совісті, швидке примирення та недопустимість насильства.
10 грудня 2013 року – Заява Всеукраїнської Ради Церков і релігійних організацій (ВРЦіРО), яку підписує Предстоятель УПЦ Блаженнійший Митрополит Володимир. «Звертаємося до діючої влади з закликом забезпечити конституційні права і свободи громадян, не застосовувати силу щодо мирних зібрань, а також провести неупереджене розслідування випадків провокацій та силового протистояння і покарати винних.
Закликаємо весь народ України, незалежно від політичних переконань, бути мудрим і відповідальним, утримуватися від насильницьких і протиправних дій та не піддаватися на провокації.
Закликаємо українське суспільство, владу і опозицію до діалогу та спільного пошуку прийнятного шляху виходу з кризи. Пам’ятаймо, ми є частинами єдиного народу, єдиної країни. Неможна допустити, щоб політичне протистояння стало причиною для порушення цілісності нашої держави».
13 грудня 2013 року Блаженнійший Митрополит Володимир запропонував свою резиденцію на території Києво-Печерської Лаври як нейтральне місце для проведення переговорів.
22 січня 2014 року, у день Соборності України, ВРЦіРО публікує ще один заклик про примирення: «Церкви та релігійні організації України принципово засуджують силові дії, що ведуть до ескалації конфлікту. Сьогодні і влада, і опозиція, і громадські активісти мають припинити насильство та сісти за стіл переговорів. Всі сторони протистояння мають усвідомити свою відповідальність за збереження єдиної соборної Української держави та розпочати конструктивний діалог з метою подолання суспільно-політичної кризи».
24 січня 2014 року – у інтерв’ю «Уніан-Релігії» митрополит Антоній нагадує, щоб не опускатися до рівня помсти, а спрямувати свої зусилля на примирення.
24 січня 2014 року під час зустрічі з Президентом України митрополит Бориспільський і Броварський Антоній в черговий час засуджуючи насильство, звернув увагу присутніх на активізацію переговорних процесів.
25 січня 2014 року УПЦ запропонувала, щоб Всеукраїнська Рада Церков і релігійних організацій була гарантом домовленостей між владою та опозицією. Після зустрічей ВРЦіРО з представниками влади та опозиції розпочалися зрушення у напрямку встановлення миру.
26 січня 2014 року в Успенському соборі Києво-Печерської Лаври з благословення Блаженнійшого Митрополита Володимира відбулася дитяча молитва за мир в Україні. До речі, УПЦ ініціювала проведення дитячої молитви за мир в Україні в усіх єпархіях.
На даний час, УПЦ є активною у налагодженні миру та спокою у нашому суспільстві через допомогу у проведенні переговорів між сторонами конфлікту. Проводяться зустрічі як з представниками влади так і опозиції.
Що зробили окремі священнослужителі УПЦ
10 грудня 2013 року на сайті «Киевская Русь» (kiev-orthodox.org ) опубліковано звернення під назвою «Перемагай зло добром», у якому автори закликають не вестися на заклики до насилля, творити тільки правду та просять священнослужителів підтримати це звернення .
21 січня 2014 року три монахи УПЦ під час загострення на вулиці Грушевського у м. Києві і стали між протестантами та загонами міліції з закликом про припинення ворожнечі: «Просимо всіх людей примиритися один перед одним, покаятися друг за друга, покаятися перед Богом за те, що ми наносимо обіди один одному», – говорять ченці Мелхиседек, Гавриїл та Єфрем, насельники Десятинного монастиря УПЦ. Протистояння припинилося на сутки.
Священики міста Києва почергово зміняли священиків на вулиці Грушевського протягом молитовного стояння.
24 січня 2014 року на сайті «Киевская Русь» (kiev-orthodox.org ) опубліковано «Звернення священнослужителів та мирян з приводу кризової ситуації в Україні», який запрошують підписати всіх бажаючих.
Що ми можемо робити разом
У молитві за Україну говориться про прощення наших провин, тобто, нашим супутником у процесі зцілення держави необхідне покаяння, адже, покаяння зближає нас з Богом. Каятися потрібно у всіх неправдах, які ми творили чи творимо, злобі, ненависті, розпалюванні ворожнечі, якщо таке мало місце, та інших вчинках, які через гріховність своєї сутності відірвали нас від милості Господньої.
Виражаючи свою позицію активно – на місцевих майданах та демонстраціях – тримаймося мирних прийомів, щоб під час наступної літургії з чистою совістю могли причаститися Святих Христових Таїн з миром у душі.
Що ми можемо робити вдома
Зараз багато людей спілкується у соціальних мережах, що дає можливості донести свої думки до більш чисельної аудиторії. Ці можливості ми можемо використати на користь християнського прагнення до примирення, не розповсюджуючи наклепи та публікації, які містять заклики до насилля чи ворожнечі. В Інтернеті ми не перестаємо бути християнами!
Незалежно від нашої політичної чи громадської позиції ми, православні християни, повинні молитися за встановлення миру у державі та спрямувати свої зусилля на мирне вирішення конфлікту, проявляти милість та любов до ближнього. Ми можемо також молитися за тих, які постраждали у сутичках, або допомогти їм у інший спосіб.
прот. Іоанн Шандра, газета “Православне Закарпаття”
МОЛИТВА ПРО МИР В УКРАЇНІ
Боже Святий, Отче Вседержителю, Сине Єдинородний і Душе Святий, що все у Твоїй владі тримаєш і про все піклуєшся Премудрим Твоїм Промислом, молимося Тобі за Богом бережену Державу нашу Україну, боголюбивий народ, владу і військо її, даруй їм, Господи, глибокий і невід’ємний мир, поклади їм на серце добре про Церкву Твою та про всіх людей Твоїх, щоб і ми в тиші і чистоті проводили життя наше у всякому благочесті і чеснотах.
Позбав, Господи, Державу нашу від голоду, мору, землетрусу, потопу, вогню, меча, нашестя іноплеменних і розбрату. Родини в мирі і любові збережи, дітей виховай, молодь навчи, старість підтримай, подорожуючим сподорожуй, вбогих захисти, недужних зціли, тих, що за ґратами, згадай, розпорошених збери, спокушених наверни і з’єднай зі Святою Твоєю соборною і апостольською Церквою. Бо Твоє є Царство і сила і слава Отця і Сина і Святого Духа нині і повсякчас і на віки віків. Амінь.
МОЛИТВА О МИРЕ В УКРАИНЕ
Владыко Вседержителю, Святый Царю. Призри с небесе и виждь, како враждуют людие земли нашея и замышляют друг на друга суетное и злобное. О, Многомилостиве! Прости грехи и беззакония наша, ихже ради многия скорби, беды и устрашения приидоша на ны. Благодатию Пресвятаго Духа ороси любовию изсохшия сердца людския, тернием самолюбия, ненависти, зависти, злобы, вражды, лукавства и иных беззаконий поросшия, да возрастят горящую к Тебе и братиям своим любовь, и ею да будут истреблены вси распри, раздоры, разделения во Отечестве нашем.
Усердно молим Тя: мир державе нашей даруй, Церкви Твоей и всем людем земли нашея. Ты бо еси Царь мира и мира Твоего несть предела и Тебе слава и благодарение и поклонение от всех да возсылается, ныне и присно и во веки веков.