Бедевля. Приїжджаємо в село за скаргою селян. Люди написали, що сільський садочок вже років шість як закритий. Своїх малюків возять у сусідні села та до райцентру. Куди тільки не зверталися, а все марно! Терпець увірвався після того, як нарешті відремонтований та офіційно відкритий садок, знову закрили.
Показують фото з церемонії відкриття. Це було торік першого жовтня. Дітки у вишиванках. Усі такі щасливі, усміхнені. Посадовцям з області – хліб і сіль. Губернатор перерізає червону стрічку. Садочок, як писанка! Просторі і світлі кімнати, нові меблі, книги, іграшки, облаштовані санвузли і спальні. Споглядаючи цю красу, і шестирічний ремонт пробачити можна. Втім, раділи батьки з дітьми не дуже довго. Як тільки відлунали фанфари й чиновники роз»їхались по кабінетах, садочок знову закрили.
У Бедевлі 150 дошкільнят. Когось залишають з бабусями, когось возять до сусідніх Тересви, Біловарців, Тячева. А це час і зайві витрати, нарікають батьки. За цей садочок вони воюють вже багато років. Що влада так довго не могла його відремонтувати, ще можуть зрозуміти. Але ніяк не можуть второпати, чому тепер, коли все зроблене, дітей і далі сюди не пускають?
До юрби обурених батьків підходить депутат сільради. Каже, що це саме вони винні у тому, що заклад досі не працює. Мовляв, через їхні скарги, в село приїжджали численні перевірки і фінансування доводилось призупиняти. Тому й затягнулось відкриття. А зараз дітей не приймають, бо….. не сформовані групи. Матері зриваються на крик. Їх підтримує завідувачка садка. Каже, у неї півтори сотні заяв. Планували створити шість груп. Втім, сільрада виділила кошти лише на дві. Як поділити місця, не знають.
Насправді, з»ясувалося, що садок досі не відкрили, бо дозволу на це нема. Губернатору запропонували перерізати стрічку на будівлі, яку ще не здали в експлуатацію. Надрукували статті в газетах, розмістили світлини. Ура! Ми класні, ми дуже-дуже класні! Посадили за парти дошкільнят у вишиванках, Навіть дозволили їм півгодини погратися іграшками і вибрати ліжечка, на яких спатимуть.
Замкнуте коло… Для чого це все? Кому від тих псевдопоказників стало легше? І хто їх ініціює? Президент, губернатор, чи місцеві чиновники? Мені чомусь здається, що питати треба саме з сільської влади. Навіть, якщо на сільських чиновників тиснуть, вимагаючи «показухи», невже не можна сказати правду? Ну нема ще дозволу, ну не готова ще споруда прийняти дітей.
Та маємо, те що маємо. От тепер за таку підставу губернатор мав би знову приїхати у село, зібрати біля садка всіх, хто поспішив з урочистостями…. змусити зняти їх штанці і ремнем по жопі ата-та зробити. Бо по-дитячому якось все вийшло. То ж і покарання дитяче хай би було. Хоча…ремінь можна було би і пряжкою повернути.