![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/9d/3f/9d3fd7a902bd40d29ac00e3f85e432469up1nuxkdxx2ylt_conv_preview-big.jpg)
Жінка, проживши все своє життя в одному місці, встигла побувати громадянкою п'ятьох країн. Адже у різні часи регіон входив до складу різних держав. Нині паспорт поміняли через зношеність, а також щоб уникнути проблем під час оформлення пільг. Розповідає Марина Коваль.
Гізелла Нешта святкує сторічний ювілей. Жінка ніколи не полишала рідне село. Утім, її громадянство не раз змінювала сама історія. Спершу село належало Австро-Угорщині, потім Чехословаччині, Угорщині та Радянському Союзу.
Гізелла Неште, 100 років:
- Найкращими були роки Чехословацької республіки. Тоді я була молода, одружилася, народила двох діток. Працювали, мали власне господарство, був достаток. Потім настали дуже тяжкі роки. Чоловіка під час Другої світової війни забрали в угорське військо, а тоді через це відправили у радянський концтабір.
Чоловік повернувся додому у середині п'ятдесятих, тоді родині стало легше. Однак працювати все одно доводилося багато. Пані Гізелла була і колгоспницею, і домогосподаркою. Але саме працю вважає одним із секретів свого довголіття.
Гізелла Неште, 100 років:
- Треба багато рухатися, працювати, робота тримає душу в тілі. Треба вчитися, бо знання, які отримає людина, вже від неї ніхто не забере. На дієтах ніколи не сиділа, їм усе підряд, шкідливих звичок не маю.
Сама шкідливих звичок не має і нащадків так виховала. А їх вже десятеро - двоє дітей, троє внуків і п'ятеро правнуків.
Альберт Неште, син Гізелли Неште:
- Жила лишь ради детей, очень любит внуков и правнуков, очень рада, радуется, что кого-то оставляет за собой. Не дай Бог, у чужого забрать, быть честным за свой за счет своего труда, другого не забирая ничего, чужого не бери. Очень строго воспитывала, не пить, не курить, так что я тоже не курю.
На день народження серед подарунків пані Гізелла отримала і новий паспорт. Старий документ був зношеним і не годився для отримання пільг. Чиновники вирішили не змушувати стареньку ходити по інстанціях та принесли паспорт самі.
- Так як вам сьогодні сто, ми починаємо по-новому жити, ми вам вручаємо по-новому паспорт, потім вклеїмо, ще в 25, коли буде 125 і в 145 років, добре?
- О, до 145-ти я вже не доживу.
Онуки спекли бабусі улюблений шоколадний торт. Коли задмухувала свічки, каже ювілярка, загадала, аби усі були здорові і жили у мирі.
Марина Коваль, Юрій Ковальов, Новини, телеканал "Інтер", Закарпаття