![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/9d/3f/9d3fd7a902bd40d29ac00e3f85e432469up1nuxkdxx2ylt_conv_preview-big.jpg)
Продовжуємо знайомитися з нашими Героями.
Олександр, позивний «Сом», солдат-гранатометник
«Я розстріляв ворожу БМП з 50 метрів. Феєрверк вийшов дуже видовищний!»
– Я воював проти Росії з 2015-го, добровільно пішов на фронт. А після демобілізації й короткого відпочинку ще кілька разів підписував контракти. У ті роки познайомився з теперішнім нашим комбатом, котрий тоді був ротним. Ніколи солдатів не кидає в біді, тому я вирішив піти туди, де він, – у 128 бригаду.
Я гранатометник. Працював і з закордонними ПТРК, наприклад, NLAW, але врешті-решт зупинився на старій радянській базуці РПГ-7. Вона хоч і простенька, зате невибаглива, надійна і ефективна. З РПГ-7 я знищив російську БМП-2.
Бойова машина була ціла, просто біля неї на міні підірвався танк і екіпаж вирішив на всякий випадок утекти. Відтягнути БМП до себе можливості не було, тому командир поставив задачу «підстрелити» її. З трьома розвідниками ми підібралися до цілі збоку, затим я вдягнув навушники, підійшов до «бехи» на 50 метрів і тричі пальнув із гранатомета. Феєрверк вийшов дуже видовищний, башту аж розвернуло. До речі, перед пострілами в триплексі машини щось світилося, можливо, частина екіпажу чи десанту була всередині. Але мені їх не шкода.
Місяць тому мене поранило. Ми виїжджали з населеного пункту й зупинилися на узбіччі між деревами. І тут почався мінометний обстріл. Я стояв збоку від машини, коли одна міна вибухнула поруч. Сусідні дерева скосило, як косою, а мене ударною хвилею кинуло під гусеницю.
Коли через якийсь час прийшов до тями, навколо все свистіло, літало, бахкало. Голова розколювалася, але я зрозумів, що вижив, і попросив по рації допомогу. Потім виявилося, що один із осколків ударив мене в груди. На щастя, бронік витримав, так що послужу далі. Буду в ЗСУ, аж поки не виженемо цих потвор зі своєї землі…
Нагадаємо, що раніше Mukachevo.net писало про батька та сина, які боронять країну у складі 128-бригади.
Історія Вікторії, яка з 18-років обрала для себе шлях професійної військової.