![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/9d/3f/9d3fd7a902bd40d29ac00e3f85e432469up1nuxkdxx2ylt_conv_preview-big.jpg)
19 травня в Україні відзначали Всесвітній день боротьби з гепатитом. З такої нагоди в середу в прес-центрі «Закарпатської Правди» фахівці розповідали, наскільки актуальною є ця проблема для нашого краю, як розпізнати гепатит і чи можна від нього вберегтися.
Завідуюча епідеміологічного відділу Закарпатської СЕС СвітланаОберемко наголосила: для Закарпаття найтиповішим є гепатит А, який передається через інфіковану воду, харчові продукти, навіть овочі-фрукти, вимиті в неякісній воді, брудні руки, від хворих осіб тощо (так само, до речі, поширюється й гепатит Е). Вірус стійкий до умов зовнішнього середовища й роками може зберігатися навіть при 20 – 70 градусах морозу. «У нас є чітко виражена циклічність поширення гепатиту А: раз на 4-5 років пік, потім спадання захворюваності. Останнє зростання було в 2009-2010-му роках, тож зараз якраз затишшя», – каже Світлана Володимирівна. Вона підкреслила, що повені та підтоплення теж сприяють поширенню інфекції: у питну воду потрапляють забруднювачі. А найчастіше хворіють діти – дошкільнята та учні початкових класів. Утім, завдяки співпраці санепідеміологів і медичних закладів та існуванню спеціальної обласної програми за останнє десятиліття вдалося на 54 % знизити захворюваність.
Головний лікар Закарпатської обласної інфекційної лікарніМихайло Поляк каже: щодо гепатиту А, то в 75% випадків він передається водним шляхом. Інкубаційний період гепатиту А – від 7 до 45 днів, Е – 15 – 45 днів. Часто ці гепатити плутають із гострими респіраторними вірусними інфекціями, бо симптоми – головний біль, нездужання, підвищення температури й іноді навіть нежить та кашель – дійсно схожі. До інфекціоніста хворий звертається тоді, коли вже з’являється жовтяниця, але ж цей симптом не обов’язковий! І людина, не знаючи про свою недугу, продовжує виділяти вірус, заражати оточуючих.
Однак крім гепатиту А й Е, котрі не переходять у хронічні форми, є ще й інші, небезпечніші, зокрема В та С. Вони передаються через кров і біологічні речовини й виявляються нудотою, загальною слабкістю – себто симптоми розмиті. Останніми роками покращилася діагностика (гострі гепатити В й С діагностують у нас лише з 2006 року, хронічні – з 2009-го), а відтак виявляють все більше таких хворих. Вірусним гепатитом С уражено близько 3 % населення, В – ще більше. Але хворі ще повністю не обліковані. «Ось уже 2 роки робимо реєстрацію й формуємо базу даних хворих на хронічний гепатит В і С. Тільки в ОКЛ стоїть на обліку 166 чоловік із гепатитом В, 315 – С і 24 – з обома видами вірусу. Ці люди лікуються безкоштовно. До речі, інкубаційний період гепатитів В, С може тривати до півроку, а заразитися теоретично можна статевим шляхом, відвідавши стоматолога, гінеколога, під час переливання крові чи хірургічного втручання, навіть манікюру чи педикюру. А ще хвороба передається від матері до дитини. Гепатит В в 10% випадків переходить у хронічну форму, С – в 80 відсотках і може закінчитися цирозом чи навіть карциномою печінки. Лікування, звісно, дуже дороге: наприклад, 48-тижневий курс від гепатиту С обійдеться в майже 180 тисяч гривень. Цього року за відповідною програмою наша область виділила таким хворим 2,6 млн. грн., чого вистачить на 20-22 чоловік, що, звісно, мало. А тому черговість лікування визначає спеціальна комісія – адже не всім воно потрібне терміново. Проте програма розрахована до 2016-го, й із кожним роком фінансування на неї збільшується. Думаю, з часом буде й державна програма для таких хворих», – запевнив Михайло Амброзійович. До речі, у групі ризику щодо гепатитів В, С не тільки наркомани (68%), а й медики.
Завідуючий санітарно-гігієнічним відділом Закарпатської СЕС Василь Петричкопоінформував журналістів про стан води в області, адже саме через неї найчастіше передається гепатит А. «Перш за все проблема в тому, що лише 32 % закарпатців забезпечені водопровідною водою. Але навіть знаючи, що у водогін подається якісна Н2О, я не певний, що така сама доходить до споживача, – каже Василь Ілліч. – В Ужгороді, наприклад, 80 % водопроводу потребує заміни, а значить, через діряві мережі є контакт води з грунтом. Подача води за графіком та аварії теж ускладнюють ситуацію. Та загалом по області якість води поступово покращується: із понад 5,5 тисяч взятих цьогоріч проб нестандартними за бактеріологічними показниками виявилися 6,2%, а за санітарно-гігієнічними – 5,3%, і це трохи краще, ніж торік». За словами Василя Петричка, з 2006 року в області діє програма «Питна вода», розрахована до 2020 року, й наразі вона вже виконана на 85 %. Тож поступово всі краяни будуть забезпечені якісною водою.