![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/13/ae/13ae6d8764e34910bcff6a214b2feb6abonhgazxiorwzmz_preview.jpg)
по всій Західній Україні
Ще за радянських часів це село на Іршавщині зажило слави капустяної столиці не тільки Закарпаття, але й усього Західного регіону України. Майже три чверті земель відводяться селянами під вирощування цього вельми популярного овоча.
Незважаючи на те, що цьогорічна весна припізнилася, капуста нового врожаю напередодні Великодніх свят уже з`явилася на оптових та зелених ринках. І хоча наразі її ціна кусається, та з кожним днем зона поволі повзе донизу.
— Одразу після Святвечора ми з чоловіком висіваємо насіння у невеличкі дерев`яні ящики, — каже зарічанська капустяна бізнесменка Марія Василівна. — Коли ж воно добре проросте, пікіруємо й тримаємо у котельні, або іншому теплому місці, а десь наприкінці лютого — початку березня висаджуємо в парники. Коли ж весна тепла, то в квітні уже збираємо перший урожай. Реалізуємо його оптовими партіями в Києві, Львові, Тернополі, бо там най-вигідніші ціни. Це зараз у нас вантажівка на ремонті, тому змушені збувати качанисту на `ГІДІ`. Та тут багато не заробиш. У чистий четвер головка залюбки йшла по дев`ять гривень, а от сьогодні (у великодню суботу. — Авт.) вже й за сім важко продати, хоча завтра - Великдень і кожен до святкового столу намагається купити щось свіже, смачненьке.
Заробити на капусті можна непогано, однак якщо ви гадаєте, що цей бізнес легкий, то глибоко помиляєтеся. Щоб виростити добрий врожай, потрібні чималі грошові затрати. І моя співрозмовниця починає перераховувати: по-перше, голландське елітне насіння коштує немало і то не в гривнях, а в іноземній валюті. По-друге, не забувайте про мінеральні добрива. Вони нині надто дорогі, та й їх багато не внесеш у землю, бо овочі з нітратами ніхто не купуватиме. Доводиться закуповувати в гірських селах органічні добрива, а якщо простіше — звичайний коров`ячий гній, котрий уже також значно зріс у ціні. Приміром, якщо минулого року вантажівку органіки можна було придбати й за 500 гривень, то нині нижче тисячі його не купиш. Не дешеве й опалення. А про щоденну кропітку працю в теплицях уже нічого й не кажу. Рослини потребують неабиякого догляду. Уявіть собі, що нам доводиться підігрівати воду для поливу, бо від холодної росту стебел не буде. Моя родина засаджує ранньою капустою приблизно 15-20 соток. Коли вдається її вигідно збути, то можемо купити новеньке авто. Тому ми й не думаємо про якісь заробітки за кордоном, трудимося в поті чола вдома. На хліб з маслом завше вистачає. Крім того, минулого року купили новенький тракторець та навісне обладнання до нього. І добре, що так зробили, бо нинішнього року техніка значно подорожчала.
А ось іще один молодий зарічанець Іван торгує качанистою нового врожаю просто з `бусика`. `Беріть, пане, білокачанну на голубці, салат чи борщ, — припрошує чоловік, дістаючи невеличкі темно-зелені головки з ящика. - Моя продукція екологічно чиста, без нітратів, не пошкодуєте. Ось побачите, що дружина похвалить вас.
Сім гривень нині — невеликі гроші, зате святковий стіл буде значно кращим з молодою капустою, ніж з минулорічною`. Люди, зачувши таку рекламу, й справді підходять, придивляються, прицінюються і мало хто відходить без покупки. Більшість же беруть по дві, а то навіть і по три головки.
`Мене батько залишив на `ГІДІ` з причепом, щоб я продавала тут, в Мукачеві, — каже ще одна представниця капустяної столиці Мар`яна, — а сам поїхав на `Волзі` в Ужгород. Побачимо, в кого буде кращий виторг`. Порозмовлявши з дівчам, довідуюся, що вона навчається заочно в одному з київських університетів. Платаза науку чимала, отож доводиться багато трудитися в теплицях, щоби назбирати грошей. `У цьому бізнесі зайнята вся наша сім`я, навіть бабуся та Дідусь, — стверджує моя співрозмовниця. — Я так звикла до цієї роботи, що працювати деінде мені не хочеться. Знаєте, душа радується, коли помічаєш, як на грядках стебла капусти щодень піднімаються вгору, як листки в головки складаються. І від цього задоволення не відчуваєш втоми. А ще коли, буває, поприїжджають оптовики зі Львова, Волині, Києва і навіть сусідньої Білорусі й добре платять, тоді -почуваєшся по-справжньому щасливою, бо твоя важка праця окупилася й дала добрий результат.
`У нас у селі великі гроші на капусті заробляє тільки той, хто має надранні сорти і збирає врожай у квітні, — каже середніх років пані Ірина, теж із Заріччя. - Однак є люди, котрі не мають теплиць і висаджують розсаду вже у відкритий грунт. Буває, що і їм щастить, коли надворі справжня тепла весна, а попит на капусту великий. Якщо ж ціна опускається, то збут все одно є, але рентабельність значно знижується. Та це не лякає працелюбних зарічанців. Капусту вони все одно садять...`