![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/9d/3f/9d3fd7a902bd40d29ac00e3f85e432469up1nuxkdxx2ylt_conv_preview-big.jpg)
Команда Шарана могла і вигравати, але могла і програти.
У трьох останніх матчах проти "Миная" "Зоря" не здобула жодної перемоги. Точніше, жодної легітимної перемоги, адже нещодавні 3:0 перетворилися на 0:3 через бюрократичний ляп. Навряд чи цього достатньо для того, аби говорити про принципове протистояння. Але якась спортивна злість у "Зорі" напередодні цього матчу повинна була бути. Тим паче на фоні не надто вдалого старту в УПЛ.
У "Миная" старт також поганий, але це не несподіванка, а об'єктивний стан речей. Закарпатцям у цьому сезоні очки доведеться вигризати в кожному поєдинку. З таким наміром підопічні Шарана й вийшли грати проти "Зорі", володіючи на стартовому відрізку певною перевагою. Принаймні, два зручні моменти для взяття воріт були. Перший – у Твердохліба, чий удар головою спіймав Турбаєвський. Другий – дальній удар Ралюченка, якому трохи забракло точності.
"Зоря" теж свій момент створила – до кутового доєднався Джордан, зумовивши небезпеку. Взагалі, футбол був динамічним і обопільно гострим. Гості навіть мали змогу використовувати контратаки: все тому, що "Минай" сміливо володів м'ячем.
Логічно, що така гра не могла довго залишатися "сухою". Розмочила рахунок "Зоря", у якої на чужій половині поля поборовся Батагов, скинувши м'яча під удар Волошину. Той пробив бездоганно. І одразу "Зоря" могла подвоювати перевагу, якби Мічин скористався передачею Антюха. "Минай" на це відповів виходом Вишневського тет-а-тет з Турбаєвським. Тут найперше треба відзначати помилку Снурніцина, якому Лалатович дорікав за аналогічні помилки й в матчі зі "Славією". Вишневський пробив невдало, але для захисту луганців це був сигнал.
Зрештою, цей захист таки "привіз" проблеми, коли Джордан збив у власному штрафному майданчику Твердохліба. Пікантності ситуації додає той факт, що кількома хвилинами раніше Джордан разом з Горбачем створили чергову небезпеку біля воріт Бандури. Але закономірно, що рахунок став не 0:2, а 1:1: пенальті реалізував Вітенчук.
Така приємна для нейтральних вболівальників картина (з активністю від обох команд) тривала аж до перерви. "Минай" міг забити зі штрафного, а "Зоря" - на контратаці. Ще у господарів був шанс імені Твердохліба, коли м'яч пролетів трохи вище поперечини. Гідний, дуже гідний перший тайм.
Напруга не спала й після перерви. Навпаки, як тільки гра відновилася – відновилися й обопільні атаки. Можна навіть говорити, що "Минай" був активнішим. Після дальнього удару Дмитрука м'яч просвистів повз ворота, а з не менш гострим ударом Вітенчука впорався Турбаєвський.
І це без врахування моментів, коли небезпека виникала спонтанно. Наприклад, коли після подач з флангу м'яч міг залетіти за комір воротарю "Зорі". Було і таке. Але була небезпека й від "Зорі". Передусім мова про момент, коли Герерро, перебуваючи в метрах від воріт, не влучив по м'ячу.
З виходом панамця гра "Зорі" помітно пожвавішала попереду. Але Герреро не щастило (момент, коли після рикошету м'яч зрізався повз дальні кут), та й один в полі не воїн.
Наприкінці вже не було чіткої структури гри, але було бажання до останньої секунди. Від обох команд. Кораблін міг забити за "Минай", а Антюх – за "Зорю". Тож нічия тут цілком закономірна. Нічия, за якою приємно було спостерігати. Переміг футбол.