![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/9d/3f/9d3fd7a902bd40d29ac00e3f85e432469up1nuxkdxx2ylt_conv_preview-big.jpg)
Уже минуло багато десятиліть з того часу, коли досягнення сучасного світу перестали бути для нас дивом.
А тому нині важко уявити, що хтось може існувати без уже звичних для більшості благ цивілізації. Та виявляється, ще є люди, котрі донедавна жили в таких умовах. Понад 5 років багатодітна родина на Рахівщині жила без світла. Позбавлені одного з найнеобхідніших сучасних досягнень, горяни займались господарством та чекали, коли знайдуться благодійники та допоможуть зробити життя в прямому розумінні цього слова яскравішим.
Невеличкі дерев’яні хатинки, що височіють на пагорбах уздовж доріг Рахівщини вже давно не дивують заїжджих туристів. Такі житлові споруди тягнуться подекуди протягом кількох кілометрів. Людині, котра звикла до всіх благ сучасного світу, інколи важко зрозуміти, як у таких умовах живуть люди. Та до такого життя горяни звикли змалечку, а тому і не скаржаться. Тим більше, що рука цивілізації вже давно торкнулась і до їх високогірних сіл та присілків.
Деякі родини навіть обзавелись комп’ютерами. Про нього мріє і чотирнадцятирічна Василина, а поки дівчина, коли не допомагає мамі господарювати, гризе граніт науки за допомогою книжок. Яку професію обере в майбутньому, поки що не визначилась, а от улюблені предмети в школі називає, не замислюючись. Ще півроку тому читала дівчина шкільні підручники із свічкою, адже понад 5 років у родини не було електрики. Пані Олена,газдиня гуцульської багатодітної родини присілку Хмилів, розповідає, як важко жилось донедавна.
Вирішити проблему, яка багато років турбувала родину, було не так просто, адже перш за все потрібно було оформити необхідні документи та встановити лічильники, у купленому в присілку будиночку, бо попередній зруйнувала повінь. Все потребувало немалих коштів, яких, на жаль, у родини не було, адже чоловік своєю працею ледь заробляв на прожиття шести дітей та дружини. Тому і вирішили пані Олена та пан Михайло звернутись до народного депутата Василя Петьовки за допомогою, він відгукнувся відразу. Нині життя родини змінилось кардинально.
Поки сонце сідає пізно, більшу частину світлового дня вся родина проводить на вулиці, а от коли стемніє, вже можна збиратись за столом, а після вечері читати або вишивати. А до настання холодної пори мріє господиня придбати телевізор, перед яким усі члени родини проводитимуть довгі зимові вечори.