![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/55/f0/55f0c29d1a2b410a9ff1e7b04ef2d014mfpyfx7os83noci_conv_preview-big.jpg)
(ДОПОВНЕНО)
6 листопада владика Мілан зібрав закарпатських мас-медійників на прес-конференцію. Перед її початком журналістам представили нещодавно встановлений меморіал духовенству нашої єпархії, репресованому радянським режимом. На 8 камяних плитах, немов на сторінках відкритої книги життя, записані 129 імен переслідуваних, а то й убитих за вірність Христу та його святій Католицькій церкві. Пам’ятні дошки разом із стровинним хрестом, знайденим під час ремонту на піддашші резиденції, нині встановлені на мурованій стіні поблизу собору. На прес-конференції автору меморіалу – скульптору Василю Роману, а також особам, що брали активну участь у його створенні (саврофорний протоєрей Петро Береш, дизайнер Рудольф Фенцик) владика Мілан вручив архієрейські грамоти.
В рамках прес-конференції відбулася визначна подія – кандидат мистецтвознавства Михайло Приймич презентував журналістам свою наукову працю – книжку „Перед лицем твоїм. Закарпатський іконостас”(Видавництва „Карпати” і „Гражда”, 2007). Пан Приймич понад 7 років збирав та опрацьовував матеріал, і от нарешті під одною палітуркою з’явилася ціла галерея різьбарських церковних витворів – іконостасів, а також престолів, кивотів та аналоїв, процесійних інапрестольних хрестів, свічників, люстр, шаф і лавиць. Важливим є те, що праця вміщує в собі фотографії та аналіз деяких тих памяток, які, на жаль, вже знищенні. Частина тиражу цієї книжка видана за сприяння Мукачівської гроко-католицької єпархії. Владика Мілан подякував Михайлові Приймичу за його науковий доробок і вручив йому Архієрейську грамоту.
Ще однією темою прес-конференції стала загострена проблемна ситуація, що склалася навколо церкви Успіння Пресвятої Богородиці в Тячеві. Про неї журналістам розповів о. Іван Зубальський, настоятель цієї парафії. Почалася ця історія на початку 1990-х. Тоді Успенську греко-католицьку церкву, збудовану в середині 19 століття, віддали для користування православній громаді. У 1994 році греко-католики почали молитися біля хреста на подвір’ї. У 1996 році була підписана угода про почергове Богослужжіння. Але починаючи з минулого року, розпочалися конфлікти. Греко-католиків відмовилися пускати до їхньої прадідівської церкви. 28 серпня цього року вони ще відсвяткували храмове свято, а вже наступного дня церкву закрили повністю. Хоча православна громада має в Тячеві великий храм, побудований за сприяння місцевої влади, вона не хоче повертати греко-католикам їхню стару церкву. На даний момент церква закрита, і греко-католицька громада молиться в приміщенні старої фари.
Греко-католицькій громаді довго не хотіли видати архівну довідку про церкву. Отримали її тільки минулого року. В ній ясно сказано, що церква побудована греко-католиками. До 1948 року храм належав греко-католицькій громаді. На початку ж ХХ століття в Тячеві не нараховувалося жодного православного.
На жаль, є багато тих, котрі різною фальшивою інформацією загострюють ситуацію, що склалася навколо Успенського храму.