![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/9d/3f/9d3fd7a902bd40d29ac00e3f85e432469up1nuxkdxx2ylt_conv_preview-big.jpg)
Спортсмен «бив» рекорд на обласних змаганнях із важкої атлетики, що минулої суботи проходили у Виноградові.
Із першої спроби 105-кілограмовий спортсмен у поштовху підняв 181 кілограм, що на 6 кілограмів більше за минулий рекорд, встановлений 10 років тому.
Обласні змагання із важкої атлетики відбулися 4 червня у Виноградові. Вони проходили на настільки професійному рівні, наскільки вистачило сил та здібностей спортсменів із клубу «Атлант», які самотужки займалися організацією. Не має клуб і власного спортивного залу. Приміщення довелося винаймати у Виноградівської ДЮСШ. Весь спортінвентар заносили власноруч. Проте, незважаючи на перевтому, спортсмени досягли майже всіх поставлених цілей. У результаті важкоатлети були нагороджені цінними призами.
Розповідає рекордсмен України та світу, майстер спорту, президент спортивного клубу «Атлант» Михайло Гал: «Кожне тренування спортсмена – це крок до поставленої мети. Всі результати, зазвичай, заплановані. І мій рекорд не виняток. Я готувався до цього все життя (сміється. – Авт.). Але якщо чесно, то підготовка тривала 2 роки. День у день, без свят і вихідних, ні грама пива, ні грама відпочинку, у наполегливій підготовці. Але результат вартував цього. Хоч і сподівався виконати його дещо раніше – місяць тому, у Дніпрорудному (Запоріжанщина), де проходили 4-ті літні Всеукраїнські ігри ветеранів. Саме на цих іграх я залишився за крок до власного рекорду, який повинен був стати світовим. До здійснення мрії мені не вистачило буквально секунди. Я підняв вагу, проте не втримав її. Але сьогодні мені все вдалося».
А закінчення видалося дійсно хорошим і цікавим. У спортивному залі зібралося чимало глядачів. Присутні були і батьки рекордсмена. Саме їм спортсмен завдячує всім – і життям, котре вони йому дали, і спортивній кар’єрі, котру він почав будувати на прикладі власного батька, який теж займається важкою атлетикою і донині. Дбайлива мати тішиться з кожного досягнення своїх дітей. Весь час вона в напруженні тримала складені, ніби в молитві, материнські руки, і тільки коли син все ж установив рекорд – полегшено видихнула й навіть просльозилася. Природньо, момент для неї був дуже важливим, адже саме вона виховала та зростила справжнього Атланта, котрий став рекордсменом світу.