![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/9d/3f/9d3fd7a902bd40d29ac00e3f85e432469up1nuxkdxx2ylt_conv_preview-big.jpg)
«Давно пора їх звідси забрати», – казали люди на так званому «п’яному» базарі, коли побачили, як працюють собаколови міжнародної благодійної організації «Чотири лапи».
Далеко не всі чули, що до Ужгорода приїхала бригада цієї установи. Тому реакція довколишніх була різною: хтось шкодував тварин, думаючи, що їх хочуть усипити, а хтось, навпаки, казав: «Краще їх сюди не повертайте». Собаколови та їхні помічники з числа ужгородських активістів терпляче пояснювали: псів забирають, аби їх стерилізувати, а вже завтра повернуть на звичне місце – прооперованих і зі спеціальною блакитною биркою на вушці, пише Тетяна Літераті, гащета Старий Замок.
Ужгородка Ліна показує собаколовам місця найбільшого скупчення чотирилапих бродяжок. Першим забирають до клітки пса, який спить на клумбі під коледжем культури і мистецтв. «Я тут навчаюся, тому знаю цього песика з малого. Шкода трошки, бо він хороший, але вже завтра ми його сюди повернемо», – каже дівчина.
Питаю в собаколовів, чи не страшно їм отак, голіруч, до бездомних псів. Один із хлопців, євпаторієць з «голлівудським» ім’ям Рідік, зізнається: спочатку страшнувато було, траплялося, що й кусали, але згодом звик. «Це моя щоденна робота, наш графік поїздок на рік уперед розпланований. Тепер три тижні будемо відловлювати бродячих псів в Ужгороді, потім поїдемо до Івано-Франківська.
А приєднався я до «Чотирьох лап» випадково. Коли організація приїхала стерилізувати собак у Євпаторію, допомагав їм як волонтер. Їздив містом, показував, де у нас найбільше бездомних тварин. Потім уже допомагав відловлювати, а згодом вони мене запросили з собою в інше місто».
«Чотирилапівці» кажуть: сприяти їм може будь-хто. На території КШЕПу, що на вулиці Погорелова, вони облаштували тимчасовий притулок для тварин. Туди привозять у клітках усіх упійманих на вулиці собак, вводять загальний наркоз і несуть на операцію, яку проводять тут-таки – в обладнаних під пересувні операційні спецавтомобілях. Поки що стерилізує одна команда ветеринарів, однак якщо в місцевих ветлікарів чи студентів буде бажання допомогти, «чотирилапівці» швидко підготують і другу операційну».
Стерилізуючи безпритульну самку, ветеринари організації Катерина Луцкевич та Євген Балук розповідають, що «дівчат» оперувати куди складніше, ніж «хлопчиків». Якщо позбавити самця можливості розмножуватися займе 5–10 хвилин, то над самкою потрібно працювати до 30 хвилин. За день встигають прооперувати 15–20 тварин. Паралельно їх також позбавляють від вошей і гельмінтів, а також роблять щеплення проти сказу. Всього через кілька годин після операції пси вже можуть пересуватися, але ветеринари залишають їх на ніч, стежачи, аби добре почувалися. Зранку ж собаколови відвозять їх на те місце, звідки привезли.
У перший день роботи «Чотирьох лап» в Ужгороді впіймали й привезли лікарям більше десятка псів. Усі – з району «п’яного» базару. Тамтешні роми, побачивши, як в одну собаку вистрелили капсулою зі снодійним, сполошилися, мовляв, це їхній пес. Коли ж дізналися, що пса не вбили, а лише приспали, попросили забрати ще кількох тварин з табору, який позаду будівлі військкомату.
«У нас ще жиє десь 20 собак, заберіть усіх!» – казали дорослі роми. Діти ж, які купою вибігли до автомобіля, де лежав їхній приспаний песик, реагували більш драматично. Один хлопчина навіть пригрозив: ««Кідь не вернете собаку, я вас у тюрму посажу!»
Працівник громадської організації «Чотири лапи» Анастасія Масло розповіла: всього за 3 тижні роботи в Ужгороді планують стерилізувати близько 250 безпритульних собак. Це лише п’ята частина всіх тутешніх безхатьків, адже місцеві зоозахисники підрахували, що в Ужгороді всього живе близько 1200 нічийних псів. Однак і цей перший крок може позитивно позначитися на загальній ситуації в місті, адже стерилізовані собаки стають менш агресивними, до того ж не здатні мати потомства. «Лише за рік здорова доросла самка собаки може народити до 15 цуценят, які, у свою чергу, теж матимуть малих. Тому стерилізація є хорошим методом поступового зменшення кількості безпритульних псів у містах, – розповіла Анастасія. – Крім того, ми також готові допомогти малозабезпеченим громадянам і пенсіонерам, які хочуть каструвати свого домашнього песика. Умова єдина – собака не повинна бути породистою».
Представники громадської організації переконані: вони в однакових пропорціях допомагають і безпритульним тваринам, і людям. Однак кажуть, що їхні починання повинна продовжувати місцева влада. На прес-конференції, присвяченій приїзду «Чотирьох лап» до Ужгорода, мер міста Віктор Погорелов вкотре пообіцяв побудувати притулок для бездомних тварин. Мовляв, для цього ще рік тому виділили 0,3 га землі й 300 тисяч грн з бюджету. Однак, коли ж собак таки почнуть забирати з вулиць Ужгорода, – так і не зізнався.