![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/9d/3f/9d3fd7a902bd40d29ac00e3f85e432469up1nuxkdxx2ylt_conv_preview-big.jpg)
Для прикордонного Закарпаття нелегальний бізнес із переправки в країни Західної Європи мігрантів із країн Азії та Африки давно вже став звичним явищем.
На цьому міжнародні злочинні синдикати збивають мільйонні статки. Свій куш із загального пирога мають і деякі жителі прикордонних регіонів краю, які переховують в себе за відповідну винагороду нелегалів і сприяють, добре знаючи місцевість, у їх переправці за кордон. Незважаючи на те, що правоохоронці краю в останні роки знешкодили кілька серйозних злочинних груп, в тому числі й з міжнародними зв’язками, щоразу зя’вляються нові. Надто вже ласим є цей злочинний бізнес…
33-річний житель с. Дубриничі Перечинського району Віталій теж попався на цьому забороненому промислі. Як слідує з матеріалів обвинувального висновку, у червні минулого цей молодик погодився на пропозицію невстановленої слідством особи взяти участь в організації незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку нелегальних мігрантів. Мабуть, робив це він не вперше…
Уночі приятель Ш. доставив Віталію додому чотирьох громадян Афганістану, з них двоє малолітніх дітей із мамою. Кілька днів молодик переховував нелегалів у своєму будинку. Звісно, робив це не задарма. Чекав, доки їх заберуть інші учасники злочинної групи з метою незаконного переправлення через державний кордон України. Проте про все це довідалися правоохоронці й Віталій та його «квартиранти» були затримані.
За сприяння в організації переправки нелегалів через кордон перечинця притягнули до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 332 КК України. Після завершення розслідування справу передали в суд, і вироком Перечинського районного суду у серпні 2011 року Віталій Н. був засуджений на п’ять років позбавлення волі. Щоправда, суд звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. На нього також було покладено судом обов’язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну свого місця проживання, роботи або навчання й періодично з’являтися для реєстрації в ці органи.
На вирок суду першої інстанції подала апеляцію Перечинська прокуратура, вважаючи призначене покарання занадто м’яким, яке не відповідає тяжкості злочину. Справді, санкція статті ККУ, за якою було засуджено переправника нелегалів, передбачає реальне покарання — на строк від 3 до 7 років з конфіскацією засобів вчинення злочину. Також суд, на думку прокурора, не врахував той факт, що підсудний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Тому прокурор просив в своїй апеляції вирок скасувати й постановити новий, яким фігуранту справи призначити більш суворе покарання, без випробувального терміну.
Подану апеляцію у грудні минулого року розглянув Апеляційний суд Закарпатської області. Зваживши на той факт, що засуджений має на утриманні двох малолітніх дітей, на слідстві розкаявся й сприяв у розкритті злочину, обласний суд залишив перечинцю попередній умовний термін покарання.
Залишається сподіватися, що ця поблажливість Феміди піде чоловіку на корист і він не візьметься за старе…