![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/e5/e6/e5e601bf4eb84a3e8b0fe048795b82cdp0ldj9dpz70jlor_conv_preview-big.jpg)
От уже 24 роки невпинно, як годинник, працює газокомпресорна станція «Воловець». її магістральні газопроводи, які тягнуться аж 267 кілометрів, пролягають по майже непрохідному високогір`ю, між полонинами, річками і водоспадами. Від заходу до світанку блакитне паливо транспортується трубопроводами, які сьогодні в надійних руках колективу станції і її «газового господаря» Віктора ГАСИДЖАКА.
НАРОДЖЕННЯ І ЖИТТЯ СТАНЦІЇ
Станцію «Воловець» почали будувати у 1984 році у зв`язку з проведенням магістрального газопроводу «Уренгой — Помари — Ужгород». Коли 1981 року газопровід був введений в експлуатацію, у селище Воловець прибули перші загони газовиків та будівельників з Німеччини, які звели газокомпресорну станцію. Згодом вони ж спорудили житло для газовиків, лікарню, поліклініку, школу, дитсадок, магазини та центральну газову котельню. А в червні 1984 року «голубий вогник» вперше запалав у оселях жителів Воловця.
Власне газокомпресорна станція розташована над Воловцем. До неї веде доріжка, викладена бетонними плитами. Аби дізнатися, як працює це підприємство, заходимо досередини. При вході охоронець ввічливо вітається і просить посвідчення. Директор Віктор Гасиджак каже, що трудовий колектив довго привчався до складної імпортної техніки та газового обладнання. Але ці труднощі вже позаду. Зараз вони вирішують вже нові, більш нагальні проблеми.
Робітники тут працюють вже роками і навіть не думають змінювати роботу, адже середня зарплатня тут складає — 1500-2000 гривень. Ця професія потребує від працівника певного ризику. Промисловий майданчик тут має, за словами керівника, все необхідне та сучасне обладнання. Компресорні ж станції укомплектовані вітчизняним та імпортним обладнанням. Є й усі необхідні служби: і обслуговування системи автоматики, і системи механіки, і служба ремонту газопроводів та технологій. Директор каже, що складнощів з потужною сучасною технікою тут майже не виникає.
Сам Віктор Гасиждак народився у Запоріжській області. Закінчив Дрогобицький нафтовий технікум, а згодом Івано-Франківський державний технічний інститут нафти і газу. Починав з інженера на газопроводі у 1978 році, коли станція ще не була введена в експлуатацію. Вже протягом 19 років Віктор Гасиджак керує роботою станції. Намагається організовувати роооту колективу на соціальних засадах. Тому не дивно, що увесь персонал, який нараховує 120 спеціалістш, підтримує керівника в усіх його починаннях.
Є ПРОБЛЕМИ, Є Й ЗДОБУТКИ...
Працівники станції набули досвіду від попередніх поколінь газовиків. Виконують спеціальні роботи як на компресорних станціях, так і на лінійній частині магістральних газопроводів. Незважаючи на нестабільний економічний стан, колектив станції наполегливо нарощує обсяги перекачування газу, виконує ряд необхідних робіт з ремонту і реконструкції обладнання, оновлення систем та техніки. Майбутні газовики-спеціалісти навчаються в Івано-Франківському державному технічному інституті нафти і газу, а також у Одеському та Дрогобицькому технікумах. Часто їздять по Україні, обмінюючись досвідом з колегами.
Одне з найскладніших завдань стоїть перед начальниками цехів Ігорем Прокопиком та Орестом Пеньом. Вони забезпечують надійну і безпечну роботу газового обладнання, а також — ремонти та реконструкції. Від цього залежить безперебійна робота станції. Підготовкою до роботи в осінньо-зимовий період установок компресорних станцій завзято займається служба енерговодопостачання, а саме Геннадій Тимпович, Василь Ка-непуда та багато інших людей, праця яких зосереджена на тому, щоб реалізувати економічну та надійну роботу енергетичного обладнання.
Але запас «міцності» та надійності газотранспортної системи не безмежний. Необхідно постійно модернізувати обладнання, оновлювати основні фонди, вести пошук нових родовищ газу, впроваджувати наукові дослідження. Звичайно на все це не завжди є кошти. А ремонти на магістральних газопроводах обходяться значно дорожче, ніж своєчасний плановий ремонт. Для запобігання таким ситуаціям працівники станції регулярно вивчають можливі місця дефектів, які можуть привести до пошкодження «тіла» трубопроводу. За рахунок злагодженої роботи членів трудового колективу лінійно-есплу-атаційної служби дефектів виявлено не багато, а виявлені своєчасно усуваються. Цю службу очолює Петро Гнип, хороший спеціаліст та здібний організатор.
ЛЮДИ — ОСНОВНИЙ РЕСУРС ПІДПРИЄМСТВА
Про людські проблеми та потреби тут також не забувають. В організації діє чітка система пільг і гарантій в оплаті праці, в охороні праці та матеріальної допомоги для працівників та пенсіонерів підприємства. Сім`ям працюючих надається допомога з нагоди одруження, а також виділяються кошти багатодітним сім`ям.
Для оздоровлення працівників та дітей протягом року підприємство надає путівки на санаторно-курортне лікування та матеріальну допомогу.
Колектив не тільки дружно працює, каже Віктор Гасиждак, він також дружно відпочиває та, навіть, займається спортом. Адже в будь-якому колективі важливе не тільки якісне виконання поставлених завдань, але й духовна гармонія. Працівники станції активно беруть участь у спортивних змаганнях району та спартакіадах свого підприємства. На урочистих вечорах та на організованих виїздах колективу у вихідні дні чудовими піснями радує публіку чоловічий ансамбль підприємства «Крутогори».
Наразі всі знають керівника та працівників газокомпресорної станції як людей працьовитих, справжніх «асів» своєї справи, котрі перейняли досвід попередніх поколінь газовиків карпатського краю і розбудовують своєю працею Україну.