![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/e5/e6/e5e601bf4eb84a3e8b0fe048795b82cdp0ldj9dpz70jlor_conv_preview-big.jpg)
Єдина в Україні оленяча ферма розташована між селами Іза та Липча Хустського району Закарпаття. У господарстві 45-річного Михайла Бугаша понад сто тварин. Колись із їхніх рогів виготовляли ліки. Нині з допомогою оленів хочуть привабити на Закарпаття туристів...
Єдина в Україні оленяча ферма розташована між селами Іза та Липча Хустського району Закарпаття. У господарстві 45-річного Михайла Бугаша понад сто тварин. Колись із їхніх рогів виготовляли ліки. Нині з допомогою оленів хочуть привабити на Закарпаття туристів.
Із фермером зустрічаємося в центрі села Іза. Їдемо в напрямку Липчі на його сріблястих ”жигулях”. Дорогою господар скаржиться, що утримувати ферму стало невигідно.
— Аби прогодувати оленів потрібно тридцять тисяч гривень на рік, — каже пан Михайло. — Закуповую 10 тонн сіна та 15 тонн комбікормів і зерна.
Територія ферми площею 57 га огороджена алюмінієвою сіткою. Двометрові ворота відчиняє оленяр Василь Купина, 59 років. Тварини скупчилися біля копиці з сіном.
— Бачите, які вони хитрі, — каже Михайло. — Щойно починаються холоди, збираються біля воріт і чекають на їжу. Як прийде весна — махнуть до лісу. Не виловиш їх! Харчуються травою.
— У вас є яблука чи хліб? — просить оленяра. — Будемо годувати.
Самці сміливо забирають гостинці, а самки боязко спостерігають.
— Малиш, іди-но сюди, — кличе Михайло найсміливішого. — Це вожак, йому п’ять років. За роги їх краще не чіпайте — не люблять, — застерігає він. — Можуть навіть уколоти.
— Був тут вожак Жора, — веде далі фермер. — Коли геть зостарівся, молоді самці закололи його рогами.
ОЛЕНИНОЮ СЕЛЯНАМ ВИДАВАЛИ ЗАРПЛАТУ
1986 року перший секретар Хустського райкому партії Закарпатської області Павло Гвоздянський прочитав статтю про цілющі властивості оленячих пантів. У Калінінградській області Росії мав товариша, з котрим домовився про купівлю північних плямистих оленів. Так ці тварини прижилися на Закарпатті.
У 90-х голова сільськогосподарського товариства ”Нарцис” наказав відстрілювати тварин із рушниці. Насамперед самок, бо в них не ростуть роги, заради яких тримали ферму.
— Олениною керівники товариства виплачували людям заробітну плату, — зізнається Михайло Бугаш. — Не подумали про те, що без самок не народяться оленята й ферма зникне. На щастя, вчасно зупинилися — вбили лише кілька десятків.
Кілька років тому в Хустському районі випали великі сніги. Загинуло 20 тварин.
На ФОТО: На фермі біля села Іза Хустського району Закарпатської області Михайло Бугаш годує північних плямистих оленів-самців.
Сніжана РУСИН,
"Газета по-українськи"