![](https://mukachevo.net/uploads/media/images/image/e5/e6/e5e601bf4eb84a3e8b0fe048795b82cdp0ldj9dpz70jlor_conv_preview-big.jpg)
Уряд обманює українців обіцянками дешевих харчів
Саботажниками обізвали минулого тижня урядовці губернаторів окремих областей (судячи з усього — усіх), які, мовляв, відмовляються закуповувати товари першої необхідності в Держрезерві аби таким чином знизити їхню ціну на ринку. Деякі політики, з яких найбільше галасував керівник того ж Держрезерву, бютівець Михайло Поживанов, одразу ж заговорили про саботування рішень уряду, ніби-то, голови облдержадміністрацій нині діють за принципом: чим гірше — тим краще. На перший погляд рядового споживача, який зголоднів за дешевим м’ясом, цукром чи хлібом, згадані губернатори справді виглядають ворогами простого люду. Однак якщо відкинути вже звичний урядовий популізм і зглибитися в елементарні цифри вартості тих чи інших товарів стає чітко зрозуміло, що «манни небесної» в «закромах» нашої Батьківщини просто немає. Аби з’ясувати — що з це за «дешеві» продукти, які так настирливо пропонує нам Кабінет Міністрів, «Старий Замок «Паланок» звернувся до начальника Головного управління агропромислового розвитку Закарпатської ОДА Івана ПАУКА.
За його словами, впродовж останнього періоду відчувається доволі значне підвищення цін на основну групу продовольчих товарів. В окремих випадках ми маємо справу із сезонним подорожчання, десь вплинула на вартість підвищення цін на пальне, добрива, комбікорми тощо. І справді, постачання на ринок дешевих продуктів із Державного резерву є загальноприйнятою практикою, яка дозволяє принаймні стабілізувати ціни на ринку. Однак що ми маємо на сьогодні?
Приміром щодо хліба, то є відповідне рішення Кабміну, Держкомрезерв направив в область листа згідно з яким підтвердив, що в область буде переміщено 1800 тонн продовольчої пшениці. Однак, як виявилося, інтервенційні ціни на час прийняття постанови були вищими аніж середньообласна ціна борошна на ринку! Для порівняння: ціна на борошно вищого ґатунку на Закарпатті у січні-березні становила 1,87 грн за кілограм (інтервенційна ціна — 1,91 грн/кг); Борошно І ґатунку — 1,71 грн/кг (1,78 грн/кг), ІІ ґатунку — 1,57 грн/кг (1,53 грн/кг). Зрозуміло, що підприємства не дуже й то поспішали купувати борошно, нехай воно буде тричі державним, за ціною вищою за ринкову. Відповідно, станом на 7 травня, було реалізовано лише 253,5 тонн борошна. «Окрім цього, Держкомрезерв донині не перемістив в область зерно, не підписав з нами тристоронню угоду, не надав рахунки на попередню оплату. То про який бойкот говорить пан Поживанов?, — обурюється Іван Федорович. — Закарпатська область зі свого боку зробила все, провела усі необхідні процедури на виконання постанови Кабінету Міністрів України. Обласне керівництво зацікавлене, щоб у нас було присутнє борошно дешевше ніж на ринку. І, повірте, нас це більше болить ніж Михайла Поживанова, відомство якого не зробило нічого, аби справді забезпечити людей дешевшими продуктами харчування».
Загалом, наш край, не дивлячись на те, що виробляє лише 30% із необхідного зерна, знаходиться у десятці перших за найнижчою вартістю хліба. Виключення становить лише житній хліб, оскільки відповідне борошно в нас не виробляється. «Зумовлює таку ситуацію той фактор, що на території області діють невеликі хлібопекарські підприємства за якими не спостерігається монопольної змови, а рентабельність їхнього виробництва складає лише 1-3%. Тому навіть при наявності дешевого борошна із Держрезерву ми б навряд чи могли говорити про зниження ціни на хліб», — каже Іван Паук.
Подібна з борошном спостерігається і ситуація з інтервенцією цукру та м’яса. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року передбачено здійснити інтервенцію цукру в область у кількості 369 тонн для реалізації населенню через роздрібну мережу. «Підприємствам було запропоновано придбати цей цукор, однак охочих не виявилося, — каже начальник управління. — За інформацією, яка надходить до нас від керівників підприємств, цукор цей просто неможливо придбати, значні фінансові затрати: вартість — 3,02 гривень за кілограм, обсяг мінімальної партії — 60 тонн, 100-відсоткова передоплата, додаткові транспортні затрати, видатки на фасування цукру для подальшої реалізації. Можете собі уявити, скільки котуватиме цей продукт із держрезерву. В той час як мінімальна ціна цукру у роздрібній торгівельній мережі становить 3,39 гривень за кілограм»
Те ж саме і з м’ясом. На відповідальному зберіганні підприємства Держкомрезерву — ДП «Укрпродконтракт» є яловичина І категорії глибокої заморозки. Обласною владою запропоновано підприємствам області здійснювати закупівлю цього м’яса для промислової переробки за ціною 20, 5 гривень за кілограм. В той же час середня ціна реалізації яловичини І категорії переробними підприємствами області становить 21 гривню за кілограм. Тобто різниця у цілих 50 копійок! Невже це і є ті дешеві товари, які майже задарма пропонує уряд областям, а ті, так не хочуть його приймати!?
За словами Івана Паука, незалежно від дій нинішнього уряду, ціна на згадані товари незабаром стабілізується. Очікується доволі непоганий урожай зернових, восени з’явиться більша пропозиція на ринку м’яса. Звісно ж, Кабмін Юлії Тимошенко заявить, що це усе його за слуга. Так само, як Юлія Володимирівна спрогнозувала, що ближче до червня, завдяки титанічній роботі уряду подешевшають овочі. Насправді ж, вони просто дозріють і у великій кількості з’являться на ринку. А от чи дозріє нинішній Кабмін до того, аби відкинути популізм та самопіар і нарешті розпочати нормальну роботу — далеко не факт.